Tidigare i Star Trek: Discovery:
Jag behöver ett team som kan hjälpa mig.
- Det innefattar dig. - Jag accepterar.
Det behövdes två för att rymma.
Jag var med om mycket med min förra säkerhetschef.
Jag behöver någon att lita på och som förstår krig.
- Det är du. - Det vore en ära.
Vi skapar ett nytt sätt att flyga.
Discovery kan försvinna på ett ögonblick.
Så slår man klingonerna.
Hälsningar från den förenta planetfederationen.
Jag lovades en vulcan av hög rang.
Men detta är mycket bättre...
Kapten T'Shen Kovil på stjärnskeppet Gagarin här.
Vi attackeras.
Vi attackeras av sex klingonska farkoster.
Alla Stjärnflottans skepp, svara.
Detta är U.S.S. Discovery. Vi kommer, Kovil.
Klingonerna har låst sina vapen på oss.
- Detmer, undanmanöver. - Uppfattat.
Mr Rhys, får jag be dig skjuta på något?
Ja, sir.
- Rhys? - Jag ser dem.
Owosekun, ser du något? Owosekun.
Nej, sir. Vi läser av kraftsignaturer
men sensorerna kan inte isolera skeppen när de har kamouflerat sig.
De kan inte skjuta än. Håll avtryckaren redo.
- Var redo att reagera fort, förstått? - Ja, kapten.
Hårt mot babord.
Rhys, lås på rovfågeln som attackerar Gagarin.
- Sköldarna ligger på 70 %. - Tack för hjälpen, Discovery.
Det var ingen jämn strid.
- Kan ni gå i warp? - Warp-motorerna nere.
Sköldarna är nästan slut.
Den klingonska jagaren dök upp rakt under Gagarin.
- Vi har två slagkryssare bredvid oss. - Koncentrera elden på jagaren.
- Sköldarna ligger stabilt på 32 %. - Två rovfåglar närmar sig.
Flyg mellan klingonerna och Gagarin.
Ja, sir.
Direktträff, kapten. Sköldarna under 10 %.
Tog vi båda torpederna? Tog vi båda?
Jag kan inte...
Gagarin är borta.
Det är över. Svart beredskap. Ta oss härifrån.
Svart beredskap. Svart beredskap.
- Lystring maskinrum, förbered hopp. - Löjtnant?
- Jag är redo. - Ja, kapten.
Spordrift redo.
Nu.
Vi får tid att sörja.
Den tiden är inte nu.
Jag vill ha en full skaderapport.
Airiam, du tar rodret.
Ja, kapten.
Hur mår du, löjtnant?
Vad gör du här nere, kapten?
Vad sa du?
Vad?
Kallade du mig kapten?
- Varför skulle jag göra det? - Jag måste ha hört...
Dagdrömmer du på jobbet?
Är du så uttråkad att dina tankar vandrar?
- Nej, sir. Förlåt, jag menade inte... - Låt bli då.
Vad gjorde de andra skeppen i sektorn?
Varför var vi det enda skeppet som kunde hjälpa till?
Hoover och Muroc hamnade i bakhåll samtidigt som Gagarin.
Samtliga gick under.
Hur många av de klingonska skeppen var utrustade med kamouflage?
Samtliga.
Alla sex.
Då stämmer de senaste underrättelserapporterna.
Kol av huset Kor har lyckats återuppliva De dödas skepp,
och delar med sig av teknologin till de hus som är honom lojala.
Snart kommer alla skepp i den klingonska armadan
att kunna attackera oss från ingenstans.
Det gör uppdraget vid Pahvo till Stjärnflottans högsta prioritet.
Hur är statusen för ditt team?
De åkte till ytan för 18 timmar sen
och håller radiotystnad för att undvika att bli upptäckta.
Vi förlorade 462 själar idag, kapten.
Det antalet kommer att öka exponentiellt
tills vi kan läsa av de osynliga skeppen.
Är det tydligt nog?
Absolut.
Privat logg, specialist Michael Burnham, stjärndatum 1308,9.
Vi har varit på Pahvo i 18 timmar.
Det är en till synes obebodd planet, men unik och strategisk för oss.
Vartenda träd, sten och grässtrå vibrerar med en egen ton.
Tillsammans skapar de en sorts musik.
Ett kännetecknande ljud som hörs överallt på ytan.
Ljudet sänds ut i rymden av en pelarformad kristallstruktur.
En slags naturlig sändare.
Stjärnflottans plan är att förstärka signalens frekvens
och använda den som ett slags ekolod
som kan läsa av kamouflerade klingonskepp
och göra dem synliga för våra sensorer och ge oss övertaget.
Sändaren ligger 8,4 kilometer till nord-nordost.
Du har hållit hög takt sedan vi kom hit.
Det var otur att sändarens störning tvingade oss
att landa 30 km bort, men se dig om, det kunde vara värre.
Vi har två dagar på oss. Vi håller god takt.
Det kanske är god takt för er.
Men jag hade varit där på 15 min.
Visste inte att du var en sådan sprinter.
Kelpier som jagas av rovdjur kan springa fortare än 80 km/h.
De kan även känna av rovdjur på upp till tio km.
Och vi njuter när ni talar om oss i tredje person när vi är närvarande.
- Förlåt. - Men du har rätt.
Mina syn-, hörsel- och känselreceptorer
är känsligare än era.
Därför torteras jag
av planetens oväsen, till skillnad från er.
Jag hör det där. Vad är det för något?
Håll den riktad mot marken.
Vi är utforskare från stjärnskeppet Discovery.
- Vi är fredliga. - Planeten var väl obebodd?
Den registreras inte som livsform.
Den går inte att särskilja från resten av skogen.
- Han verkar be oss följa med. - Sändaren är åt andra hållet.
General Kol.
Ärret är en förbättring, L'Rell.
Skadad i strid. Jag bär det med stolthet.
Gratulerar. Hus efter hus har svurit sig lojala till dig.
Förväxla mig inte med din fallna idol T'Kuvma.
Han sökte enighet.
Jag söker endast klingonskt herravälde.
Spridningen av bemantlingsteknologin
har gett dig många lojalister.
Jag och mitt hus tillhör dem.
Din lojalitet är inte nog.
Vad kan du mer erbjuda?
Mina färdigheter som förhörsledare.
Jag hörde att du har en fånge som vägrar tala.
Om du ger mig information som förbättrar min prakt
ska jag överväga din begäran.
Vad säger den?
- Universalöversättaren fungerar inte. - De verkar inte onda.
- Det vet vi inte. - Om de utgjorde ett hot
hade jag varit först att känna av det. Vi måste kommunicera.
Jag är kommendörkapten Saru.
Som kontaktspecialist, vill jag be om tillstånd
att analysera era ljud för att avgöra om det är ett språk.
Är du okej?
Det var bara förvirrande.
Jag tror att jag kände deras vilja att konversera.
- Det kommer ta tid. - Vi kan inte röra sändaren nu.
Generalorder ett?
Nej, vi får inte avslöja oss själva för
varelser som inte har warpförmåga. Vi har kommit längre än så.
Nu ska vi följa reglerna för första kontakten.
Vi får inte använda deras egendom
utan att de förstår och instämmer med vårt syfte.
Skrik.
Jag sa, skrik.
Nej.
Bra. Det var övertygande.
Vakten är borta. Nu kan vi tala.
Kan Saru få dem att förstå vad vi behöver sändaren för?
Han måste. Det är det enda sättet att lyckas med uppdraget.
- Sen besegrar vi klingonerna. - Avslutar kriget.
- Lätt. - Enkelt.
Jag har stora planer när allt är över.
Jag har ett ställe vid sjön Shasta.
Man tar ut en liten segelbåt.
Sjön är full av forell. Har du ätit nygrillad forell?
- Nej. - Vad?
Himmelskt.
Tälta på stranden.
Se stjärnorna falla.
Låter perfekt.
Vad?
Framtiden skiljer sig för oss.
Du återvänder till ditt hus
och jag till fängelse.
Jag fick livstid.
Detta är tillfälligt.
Vi kanske ska låta sändaren vara.
Du skickas inte tillbaka om kriget rasar.
- Mångas bästa... - Är värt att slåss för.
Att dö för.
Men även det bästa för få.
Eller en enda.
Kom.
- Vad pågår med dig? - Ursäkta?
Först verkade björndjurets DNA vara något bra.
Men nu är du ditt vanliga tjuriga jag igen.
Vad är det som pågår?
Inget.
Entledigad, kadett.
Okej, jag medger att något har hänt med mig.
Ena stunden vet jag var jag är, vem du är, vad jag gör,
och plötsligt
blir allt som jag vet... förändrat.
- Det kastas om. - Har du berättat för dr Culber?
Då sätts Hugh i en omöjlig sits.
Som läkare
är det hans plikt att rapportera effekten av genmanipulationen.
Jag hade skickats till ett federationslabb för att undersökas.
Men, om han inget säger,
och Stjärnflottan får reda på det, är hans karriär över.
Oavsett vilket, blir han sårad.
Okej, vi ska övervaka episoderna.
Hoppas att det går över.
Du verkar inte lugnad. Jag brukar vara bra på det.
Det är min grej.
Vad händer med Stjärnflottans fångar?
Från kriget?
De fängslas.
Utfrågas humant.
Så småningom får de återvända
som en del av ett fredsavtal.
Så, ni avrättar dem inte?
Federationen har inget dödsstraff.
Jag vill desertera.
Här finns inget för mig.
Vårt folks ledare har ingen heder.
På grund av Kol är jag ensam.
Jag hade likasinnade bröder och systrar.
Även den som T'Kuvma pekade ut som sin efterträdare.
Men han... jagades bort.
Borta förevigt.
Alla är borta.
Min farkost finns i en hangar.
Med Kahless hjälp ska vi båda fly med livet i behåll
och du kan garantera mig fri passage till ditt skepp.
Mitt skepp?
Discovery.
Jag vet att dess skyttel lämnade av dig på Cancri IV.
- Varför ska jag lita på dig? - Vi behöver varann, amiral.
Och vad har du för val?
- Hur långt kom ni? - Vi etablerar ännu vokabulär.
Inte så långt.
Hör de hemma på planeten?
De är planeten.
Vart man än går känner man symbiosen
mellan naturen och den levande anden.
Det är otroligt att tänka sig att medan vi krigar
finns det en fridfull plats som inte bara överlever,
utan frodas.
- Är sändaren deras skapelse? - Jag är inte säker,
men de vill gärna känna till och vara kända av andra
och har försökt bli upptäckta av universum sedan...
Sedan deras begynnelse.
Du ser trött ut.
Det är planetens konstanta oväsen.
Det är bättre med vår pahvoniska vän...
- Men det är ändå oupphörligt. - Kan du förmedla vårt
uppdrag till honom innan Discovery hämtar oss?
Det hoppas jag.
Men nu vore det bäst att avsluta för kvällen.
Snälla, kan du få det att sluta?
Bara för en stund?
Du är biologiskt avsedd för enbart ett syfte.
Jag känner av döden.
Den är nära.
Vi kom för att be om er hjälp.
Vi vill avsluta kriget.
Jag är så rädd.
Så rädd.
Hej, kommendörkapten. Du verkar ha sovit gott.
- Du verkar må bättre. - Det gör jag.
Jag underrättade kaptenen om vår situation.
Hur då? Discovery ska inte vara inom räckhåll just nu.
En enkel modifiering. Jag ändrade min kommunikators frekvens
via planetens sändare. Det förstärkte signalen.
- Var vår nya vän okej med det? - Pahvonierna är otroligt gästfria.
De ger oss vad vi än vill ha.
Har vi tillstånd att avsluta vårt uppdrag?
Uppdragets parametrar har ändrats. Ge mig era kommunikatorer.
Tack så mycket.
Vad gör du?
Var inte oroliga.
Dessa behövs inte mer.
Pahvonierna bjöd in oss att stanna här med dem.
Det går inte.
Inom kort får ni uppleva deras värld som jag gör.
Ni måste vara öppna för det.
Även era sensoriska förmågor kommer att förbättras.
Saru, något har hänt dig.
Du tänker inte klart.
Inte alls.
Pahvonierna har hittat ett sätt att existera i balans
och harmoni med hela sin värld.
De har redan uppnått allt som vi säger oss söka
genom vårt utforskande och våra diplomatiska insatser.
De enda svar vi söker...
...för våra arters utveckling finns här...
...och är tillgängliga.
Jag ska gå och acceptera våra värdars erbjudande.
Det gör dem glada.
En sak är säker. Han ljög om kaptenen.
- Han skulle aldrig släppa oss. - Saru är påverkad.
- Vi kan inte överge uppdraget. - Har vi ens tillstånd?
Vänta på tillstånd? Pahvonierna dör ut om vi inte fortsätter.
Federationen har regler. Stjärnskeppen får inte störa utvecklingen
av utomjordiska samhällen.
Saru sa att allt är tillåtet här.
Sändarmodifiering ingår i "allt".
- Vi kan inte lita på... - Det kan vara enda sättet att vinna.
- Saru då? - Detta är ingen debatt.
Med Sarus tillstånd har jag högst rang.
Kan vi nå ditt skepp oupptäckta?
Jag kan skeppet utan och innan. Jag har bott på det.
För det första vill jag sätta stopp för Kol.
Han förkastade T'Kuvmas budskap.
Han har vanhelgat farkosten med sin stinkande närvaro.
Innan vi åker ska jag överbelasta skeppets warpkärna.
Han svek dig verkligen.
Han är vidrig. Jag ångrar bara att jag inte får
se hans vackra ansikte när han drar sitt sista andetag.
L'Rell, vart för du fången?
- Du är inte vad jag förväntade mig. - Inte du heller.
Du dör åtminstone inte i en bur, amiral.
Hon tog min klinga och försökte fly.
Jag gör mig av med kroppen.
Vi ska inte äta syntetiskt protein ikväll, löjtnant.
Var är Burnham?
Vi grälade. Hon tog en promenad.
Jag är ledsen.
Men snart ska ni inse vad det innebär att leva utan konflikter.
Jag ska hitta Burnham. Hon måste vara utsvulten.
Kommendörkapten.
Jag har en fråga.
När vi kom hit och hörde planetens ljud
var det som en attack för dig. Vad ändrade på det?
Jag tror att jag var problemet.
Jag förstod inte vad jag hörde.
Jag var ännu inte i harmoni.
Pahvonierna...
...hjälpte mig.
Låter som att du slutade kämpa emot.
- Ja. - Jag vet inte hur man gör det.
Vad kämpar du mot?
Alla vill besegra klingonerna.
Jag...
...vill såra dem.
Du torterades. Det är förståeligt.
- Men det är i det förflutna nu. - Sånt kan man inte glömma.
Vad är alternativet?
Att låta det forma dig till något värre än de som gjorde det?
Om det innebär att jag kan få dem att lida,
ja.
Kom här, löjtnant.
Pahvonierna gav mig något som kan hjälpa dig.
Förståelse kräver en gemensam referensram.
Försök att känna harmonin,
friden som denna värld erbjuder.
Du har falska avsikter.
Du försökte distrahera mig.
För att sinka mig.
Var är Burnham?
Var är hon?
Kom igen, kom igen.
ETABLERAR KOMMUNIKATIONSLÄNK
Ja.
Grafk.
Torath.
Silrek.
Jag ska förgöra Kol.
Jag ska hämnas er alla.
Det svär jag er.
Kom igen, kom igen.
Michael Burnham till Discovery. Discovery, hör ni?
Saru, snälla, sluta.
Saru, detta är inte du.
Ser harmoni och balans ut så här?
Var är friden du sade dig ha hittat?
Du tog den från mig.
Du slutar inte att ta.
Jag ger allt...
...för en sekund, millisekund av fred.
Men tills kriget är över, får ingen av oss det.
Saru, vi löser inget om vi stannar här.
Vi kan avsluta konflikten.
Saru...
...du behövs.
Du får inte ta detta ifrån mig med.
Burnham. Är du okej?
Jag är ledsen.
Jag försökte skydda er.
Ni måste få dem att förstå.
Vi borde inte ha kommit hit.
Vårt krig är inte ert misstag att rätta.
Lyssna.
Saru berättade om oss.
Som er, söker vi harmoni.
Men vårt hot delar inte vårt mål.
Med er hjälp och vår teknologi,
kan vi avsluta konflikten.
Är det inte därför ni finns?
För harmoni och fred?
Ni måste hjälpa mig avsluta vad jag påbörjat.
Om klingonerna inser att ni hjälpt oss, sårar de er.
Snälla, gör det inte.
Discovery till markgruppen. Vi har era koordinater.
- Var redo för transport. - Nej.
Nej, snälla.
Nej.
- Håll det kort. - Tack.
Saru.
Snälla, se på mig.
Är du okej?
Jag ljög för dig och löjtnant Tyler.
Jag attackerade dig.
Du kunde ha dött.
Du var inte dig själv.
Jo, då.
Vi kelpier föds rädda.
Det är så vi överlever.
Därför,
har jag i hela mitt liv
aldrig upplevt en stund utan rädsla.
Friheten det medför.
Inte en stund.
Tills Pahvo.
Innan hon flydde
bekräftade människan att Discovery
har en mäktig teknologi.
Om vi replikerar den kan dina erövringar utökas långt
bortom imperiets gränser.
Jag hoppades på mer. Du var vårdslös.
- Jag var effektiv. - Hon kom undan.
Det var inte länge.
General Kol, om du inte ser något värde i mig,
ska jag ge mig av.
Stopp!
L'Rell.
Det kommer fler fångar
innan kriget är över.
En duktig förhörsledare är viktig.
Så länge du svär lojalitet
till huset Kor.
Min herre, det vore en ära att få tjäna dig.
Trodde du inte att jag skulle genomskåda ditt svek?
Visa henne hur huset Kor behandlar lögnare.
Min herre!
Vi har snappat upp en stark signal.
Från planeten Pahvo.
Ett meddelande?
En inbjudan.
Sätt kurs mot Pahvo.
Ni sa att justeringen av sändaren på Pahvo lyckades.
Det trodde jag.
Pahvonierna lagade den efter att Saru slog sönder den.
Jag såg det hända.
- Mr Bryce? - Signalstyrkan har ökats
- en biljon gånger. - Musiken är borta.
Det enda som sänds ut är en enorm elektromagnetisk våg.
Jag förstår inte. Pahvon...
Burnham integrerade teknologin som beordrats.
Vi borde nu kunna upptäcka alla osynliga skepp
- inom pahvoniernas signal. - Så är det inte.
Sändaren skickar ut en ny signal, till enbart två band:
Våra... och klingonernas.
Burnham, du bjöd hit fienden.
Nej. Det var pahvonierna.
De existerar för att skapa harmoni av dissonans.
De känner till konflikten. De för oss samman.
- De tror sig hjälpa oss. - Kapten.
Sensorerna läser av ett inkommande skepp på väg in i hög warp.
Kan du identifiera det?
De dödas skepp, sir. Sarkofagen.
Vi är pahvoniernas enda försvar.
Vi måste skydda dem.
Vi måste kriga.
Undertexter: Tomas Lundholm